Præsidentens fly Fredag den 22. november 1963
Jackie?
Søde...
Jeg bliver ved med at høre skuddet. Tusindvis af gange. Jeg ser blodet.
Jeg ser hans blod ud over mig. Jeg bliver ved med at høre skuddet.
Jackie... Der er noget, vi må gøre.
Jack... er død.
Men vi må vise verden, at demokratiets hjerte stadig banker.
Vil du hjælpe mig?
Ja, hr. Præsident.
- Det skylder jeg landet. - Flot.
Søde...
Vil du ikke skifte tøj?
Nej. Folk skal se, hvad de har gjort.
Sværger De, at De trofast vil udføre hvervet som USA's præsident?
Jeg sværger, at jeg trofast vil udføre hvervet som USA's præsident.
- Og vil efter bedste evne... - Og vil efter bedste evne...
...bevare, beskytte og forsvare landets forfatning.
I Guds navn.
Mens politiet efterforsker attentatet på den afdøde præsident -
- blev Lyndon Baines Johnson taget i ed som den 36. præsident.
Præsidentens fly er landet på Andrews Air Force Base.
Liget af den afdøde præsident sænkes ned fra flyet.
Mrs. Kennedy var naturligvis med på den lange tur fra Dallas.
Den afdøde præsidents bror, Bobby...
Det er en sorgens stund for alle.
Vi har lidt et tab, som ikke kan måles.
For mig er det en stor personlig tragedie.
Jeg ved, at verden deler den sorg -
- som mrs. Kennedy og hendes familie må bære.
Jeg vil gøre mit bedste.
Der er ikke mere, jeg kan gøre.
Jeg beder om jeres hjælp. Og Guds.
Siden i morges har sørgende taget opstilling på Pennsylvania Avenue -
- hvor John F. Kennedys kiste skal køres fra Det Hvide Hus -
- til Capitol.
Den myrdede præsidents begravelse finder sted i morgen -
- hvor statsoverhoveder og dignitarer fra 92 lande deltager.
Søndag, 24. november 1963
- Hvad laver du? - Jeg tager dem med ud.
- Og så skal Kara i børnehave. - De skal ikke ud. Alt kan ske.
- Mrs. Ethel Kennedy... - De skal ikke ud. Det er farligt!
Joan... Joan, se dig selv.
Jeg ved ikke, hvordan jeg skal klare det her.
Det er der ingen af os, der ved. Men vi er nødt til at leve videre.
Du skal med til begravelsen i morgen.
Sæt nogen dræber Bobby eller dig.
- Det var bare én forstyrret mand. - Det ved du da ikke.
Det er ligegyldigt. Du er nødt til at deltage.
For hans skyld.
Mandag 25. november 1963
Hvorfor overlevede jeg?
Hvorfor Jack i stedet for mig?
Bobby...
Herre, vi takker for dine gaver og for din store barmhjertighed.
Amen.
Gid Bobby og Ethel var her og kunne sige tak sammen med os.
- Hvad skal de være taknemlige for? - Bobby klarer det ikke særlig godt.
Så burde han netop være her. Der er kun os tilbage.
Jackie er her.
- Hvad skal vi sige til hende? - Hun hører til familien.
Hun er en del af familien. Gudskelov hun er her.
Jackie.
Jeg lod børnene blive hjemme. Jeg ville tale med bedstefar.
Kom indenfor. Kom ind og sæt dig ned et øjeblik.
Joan, vi har ikke fået talt sammen. Jeg siger dig, det var frygteligt.
Du skal slet ikke tale om det. Du må prøve at glemme det.
- Jeg vil gerne tale med bedstefar. - Det er ikke nogen god idé.
- Han har taget det meget tungt. - Jeg er nødt til at tale med ham.
Du er nødt til at hvile dig.
Jeg hviler mig, når jeg har talt med bedstefar.
- Stop det der! - Kom med mig, Jackie.
Du ser sløj ud. Har du spist?
Hvorfor skulle jeg? Ingen tænker på mig nu.
Det gør vi da. Vi elsker dig, min pige.
Og Jack elskede dig. Han elskede dig så højt.
Hvis han elskede mig så meget, hvorfor var der så andre?
Store mænd har store fejl, Jackie. Det ligger i deres natur.
Og det er kun kvinder som os, der kan forstå det.
Jack er død, bedstefar.
Og det bliver aldrig det samme igen. Aldrig.
Jeg har det, som om mit liv er slut, og at jeg bare venter på at dø.
Det er Jacks. Det skal du have.
Du skal altid have det i nærheden.
Du havde ret, Ethel. Du har altid sagt, at vi boede for småt.
- Vi flytter ind i næste måned. - I fire får da masser af plads.
Vi må have et stort hus til gæster, når Ted skal genvælges.
Han skal have et pænt hjem. Så rydder vi op, piger.
Hvad med dig, Jackie? Du kan jo ikke blive i Det Hvide Hus.
Det ved jeg godt. Harry Truman bad Lyndon smide mig ud.
Han er bare en gammel bondedreng med tobakssovs på skjorten.
- Han har været sød ved mig. - Han hader Bobby.
Jeg kan bo i nogle venners hus, mens jeg finder ud af, hvad jeg vil.
Hvorfor flytter du ikke ind hos os?
- Det går vist ikke, Ethel. - Vi har da masser af plads.
- Med alle de børn? - Du ville få det godt.
Og Bobby har brug for at være sammen med Jacks nærmeste.
Du kan blive så længe, du vil. Og vi kan komme tættere på hinanden.
Det har været frygteligt. Lad mig tage hånd om dig.
- Måske vil Jackie hellere være alene. - Sludder.
- Hun skal være blandt mennesker. - Nej.
- Lad os finde jeres frakker, unger. - Jeg har brug for at være mig selv.
- Du kan ikke lide mig, vel? - Hvordan kan du sige det?
Var vi ikke svigerinder, kendte vi ikke hinanden.
Vi har intet tilfælles. Og det ved du godt, ikke?
Mary Kerry, Courtney... Så går vi.
Jeg har så meget at tænke på. Der sker så meget.
- Jackie, vi er bekymrede for dig. - Jeg har det fint.
Du ser ikke sådan ud. Måske skulle du rejse væk en tid.
Det kunne have været anderledes, hvis jeg bare havde set til højre.
Eller hvis Jack havde siddet længere tilbage.
Undskyld. Historien fra helvede.
- Hvordan har Ted det? - Han stiller op igen til foråret.
- Og jeg er gravid igen. - Det er dejligt.
Det glæder mig.
Patrick... hvis det bliver en dreng. Til ære for dig og Jack.
Det ville gøre mig meget stolt.
Jeg vil ikke drikke mere. Af hensyn til barnet.
- Du burde også stoppe. - Hvorfor?
Jeg får ikke flere børn.
Stands her.
- Hvad er der galt? - Jeg må tale med Jackie.
Det er jeg nødt til. Jeg spadserer.
- Hvad? - Beklager.
Fortsæt uden mig. Kør videre med mrs. Kennedy.
Det er vel rimeligt. Jeg er det eneste, de har tilbage af ham.
Hvor jeg end kommer, så er jeg Jacks kone med hans børn.
Jeg måtte se dig. Det sønderriver mig.
Jeg har aldrig... Jeg kan ikke...
Jeg måtte være nær dig.
Være nær ham.
Vil du sætte englen op i toppen af træet?
- Hallo? - Jackie!
Hr. Præsident. Hvor hyggeligt. Har du ikke rygende travlt?
Jeg har et par ting at gøre. Men ikke noget, jeg nyder mere end det her.
Jeg ville ønske jer glædelig jul. Gid jeg kunne gøre den g ladere.
Husk, vi elsker dig. 180 millioner elsker dig.
- Tak, hr. Præsident. - Jeg håber, vi ses efter jul.
Hvis du kommer til Det Hvide Hus og ikke kommer og hilser på mig -
- så får du en endefuld.
- Jamen så lover jeg at komme. - Ellers lader jeg dig afhente.
- Hav nu en god jul. - Tak. I lige måde.
Jeg og mrs. Kennedy har det så fint sammen.
Vi er pot og pande.
Han udnytter dig. Hver gang du taler med ham, går han lige til pressen.
Det ved jeg godt. Jeg er ikke dum.
Jeg ved, hvor jeg står. Han tror ikke, folk accepterer ham som præsident.
Hvis han vil bruge mig i den henseende...
- Han bliver ikke genvalgt. - Jo, han gør.
Han gør nogle gode ting.
Med lidt held får han vedtaget Jacks lov om borgerrettigheder.
Du burde være den næste præsident. Du burde stille op til november.
- Ikke imod Lyndon. I 1968, måske. - Hvad vil du lave så længe?
Jeg har ikke mange muligheder.
- Du kunne være vicepræsident. - Nej. Han ser mig som en trussel.
Hvis han skal bruge Jackie, skal vi have noget til gengæld.
Han er en sød mand. Det er en frygtelig verden -
- hvis vi ikke kan tage imod venlighed uden at tro, at der ligger noget bag.
Skulle det være en nyhed?
Det Hvide Hus, Foråret 1964
Det gjorde mig ondt at høre, at Joan tabte barnet. Hils hende.
Og Jackie. Vi ser hende aldrig mere.
Det ville være dejligt, hvis hun kom. Lyndon holder meget af hende.
Jeg tror ikke, hun kommer tilbage. For mange minder.
Frygtelige minder. Jeg glemmer aldrig den grufulde dag.
Det gør ingen af os. Bobby er vist færdig hos præsidenten.
Helt færdig.
Farvel.
Han vil ikke have mig som vicepræsident.
Hvis han skulle vælge mellem mig og Ho Chi Minh, tog han Ho.
Den bondeknold.
Der er ikke noget for mig i denne by mere.
Jeg genopstiller som senator. Men jeg er først hos jer i morgen.
Vi skal til at stemme om borgerrettighedsloven.
Loven, der var så vigtig for min afdøde bror og for alle i landet.
Jeg kommer hurtigst muligt.
I må ikke blive så utålmodige, at I nominerer Joan i stedet.
Joan, det gør mig så ondt...
Ikke Ted.
Flyet styrtede ned på vejen hertil.
Det er slemt. Piloten døde på stedet.
Ted overlever måske ikke.
Det gør mig ondt, Joan.
Ryggen er brækket tre steder. Der er indre blødninger.
Venstre lunge er delvis kollapset. Blodtrykket er faretruende lavt.
Hvis han overlever, er det muligt, han bliver lam.
Ring til kardinal Cushing.
Han skal vide det. Han bør bede.
Ted?
Teddy?
Joansie...
Jeg må tale med Joan.
Han overlever. Hvad skulle jeg gøre, hvis han døde?
- Vi må bare være taknemlige. - Det er en forbandelse.
Familien blev forbandet af en sigøjner, som bedstefar satte på gaden.
Hun spyttede ham i ansigtet og gav ham det onde øje.
- Det kan du ikke tro på. - Hvad hvis det passer?
Se på alle de frygtelige ting, der er sket. Sæt vi alle er fordømt.
Min bror har en del brækkede knogler. Og ryggen er slemt medtaget.
Men han er ikke blevet lam. Det vil tage et halvt til et helt år.
Men han kommer sig.
Vil det påvirke hans politiske karriere? Eller Deres?
Kennedy'erne agter at blive på den politiske scene.
Held er noget, man skaber sig. Uheld er noget, man må tåle.
Hvad med hans valg kamp?
Ted er ude af billedet i lang tid. Han er ret rystet over flystyrtet.
- Han kan ikke føre valg kamp. - Behøver han det?
- Han får alle sympati-stemmerne. - Vi er nødt til at føre valgkamp.
Joan kan gøre det for ham. Hun gjorde det strålende sidste gang.
Joan?
Selvfølgelig. Jeg skal have et værelse ved siden af hans.
Det bliver vores hoved kvarter.
Jeg vil møde folk.
Så vi laver en række kirke-møder og kaffebords-samtaler.
- Jeg er ikke god til at holde tale. - Du gjorde det godt sidste gang.
- Begynderheld. - Nej.
Det her er alle tiders mulig hed for, at du går ud og gør noget for dig selv.
Det er ikke for min skyld. Det er for din.
Jeg har nogle noter til fabriksmødet i næste uge.
Vil du se, om de er gode nok?
Jeg bliver her i sommer for at være tæt på tingene.
Jeg får Kara og Ted jr hertil, så de kan besøge deres far.
Ja. Hun er her. Lige et øjeblik.
Joan...
Det er til dig. Det er præsidenten.
- Skal vi ikke have en øl? - Det lyder godt.
Hallo?
- Hr. Præsident. - Lady Bird og jeg tænker på dig.
Tusind tak. Og tak for blomsterne.
- Hvordan har Ted det? - Fint. Han har det bedre.
Godt. Jeg hører, du skal føre valgkamp for ham.
- Det er hårdt arbejde. - Det ved jeg godt.
- Men jeg er nødt til det. - Nemlig. Så gør det godt.
- De har brug for dig, min pige. - Tak, hr. Præsident.
Farvel.
New York City, Sommeren 1964
Når jeg ser på ejendomme, agerer min sekretær køber.
- Og jeg agerer barnepige. - Kan du nøjes med 14 værelser?
Lige bedstemor Roses ord. Hun vil sætte mig under administration.
- Hvis du ikke tager den, kan vi. - Flytter I til New York?
Det er jeg nødt til for at blive senator.
- Er det ikke alle tiders? - Er det, hvad du vil, Bobby?
Jeg skal jo lave noget.
Det er en trædesten til 1968. Det store valg.
Hvis der er noget, jeg kan gøre... Du ved, jeg vil stå på hovedet for dig.
Jeg har ind kaldt Dem for at meddele -
- at jeg stiller op som senator for staten New York.
Bruger De ikke New York som spring bræt til præsidentposten?
Jeg har ikke brug for titlen, for jeg kan kalde mig general resten af livet.
Jeg har ikke brug for pengene, og jeg har ikke brug for kontorplads.
Det er måske svært at forstå, men jeg vil bare gerne være en god senator.
Jeg vil gerne tjene.
Robert Francis Kennedy er ny senator for staten New York.
Det er første gang, at to brød re sidder i senatet på samme tid.
Du vandt stort, Ted. Mindst 75 procent af stemmerne.
Tak til jer alle for det store arbejde, I har lagt i valg kampen.
Jeg forventer at se jer igen i 1970, når vi gentager succesen.
Samme tid. Men ikke samme sted. Jeg venter at gå oprejst til den tid.
- Hvorfor kommer du ikke ind? - Jeg er træt, Frank.
Jeg skal snart til Europa med Kennedy-udstillingen.
- Det er hans øjeblik. - Også dit.
Det har været et privilegium og en fornøjelse at arbejde med dig.
Tak, Frank.
Tag det om dig og hold dig varm.
I aner ikke, hvor stolt jeg er over at have to sønner i senatet.
Det opvejer så megen sorg.
Det er Joan i Berlin i nyhederne.
Jeg er så stolt af John F. Kennedy.
Af alt, hvad han stod for.
Af alt, hvad han betød for Amerika.
Og for verden.
For han var i sandhed en stor mand.
Jeres kærlig hed til ham står tydeligt for mig. For os alle.
Og for at vise jer min taknemlig hed vil jeg sige de ord -
- han sagde for ganske kort tid siden.
Ich bin ein Berliner.
Hun er vidunderlig.
Vis ham ind.
Caroline, vi har en gæst. Han har været så sød ved mig.
- Ari! - Jackie!
- Hvor er det sødt af dig at komme. - Jeg hørte, du havde fået nyt hjem.
Jeg har nogle housewarming-gaver med.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige.
Hej, mor.
- Hils på jeres bror Matthew. - Nu er det nok, Bobby.
Det sagde du også sidste og forrige gang.
Tet-offensiven i Vietnam kostede mange amerikanere livet -
- og nordvietnameserne - har nu den militære styrke.
Hjemme er der større og større modstand mod krigen.
Demonstrationer og sammenstød med politiet hører til dagens orden.
Det deler landet i to.
Senator Eugene McCarthy, som åbent viste sin modstand -
- har indledt sin valgkamp til præsidentposten og vinder frem...
Vil du virkelig have ham som præsident?
Det er dit øjeblik. Vi har brug for dig.
Johnson kan ikke vinde. Nixon vil æde Eugene levende.
Du er den eneste mand, der kan redde landet.
Den eneste, der kan give os håb igen.
RFK i 68. RFK i 68.
Er du ikke bange? Efter det, der skete med Jack.
Jeg har mareridt om det. Men man kan ikke leve sit liv i frygt.
- Kan han vinde over Johnson? - Johnson er en dinosaurus.
Han forstår ikke, hvordan folk har det med krigen og borgerrettigheder.
Og selv om han gør, kan han ikke gøre noget. Det kan Bobby.
Landet har brug for en rigtig leder. Bobby har så meget at give.
Han kan skabe forandringer og forene os. Og hele sårene.
Jeg har nogle triste nyheder til jer, til vore landsmænd -
- og til fredselskere verden over.
Martin Luther King blev dræbt af skud i aften i Memphis, Tennessee.
Martin Luther King viede sit liv til kærlig hed, til retfærdig hed.
Han døde, mens han kæmpede for sin sag.
For dem af jer, der er sorte -
- og som fristes til at lade jer fylde af had og mistillid -
- til alle hvide mennesker, vil jeg bare sige -
- at jeg også bærer på samme slags følelse.
Et med lem af min familie blev dræbt. Han blev dræbt af et hvidt menneske.
Lad os hellige os det, grækerne skrev for længe siden:
At tæmme menneskets vildskab -
- og skabe et kærligt liv på denne jord.
Lad os hellige os det. Og bede en bøn for vores land.
Og for vores folk.
Hvad er det, du gør mod mig? Hvad er det med Onassis?
Har mrs. Kennedy brug for en skandale?
- Jeg troede ikke, det blev så stort. - De ser dig stadig som Jacks kone.
Jeg vil ikke sørge resten af livet -
- og blive trukket af stalden, hver gang nationen skal have en tudetur.
Giv mig dem.
- Skal du ikke bruge hende? - Nej, ikke i dag.
Se alle de tumper. Hvem i helvede bor her? Elvis?
Kom så, Joan.
Det er græsk mad. Ari har lånt mig en af sine kokke.
- Den græske kultur er fascinerende. - Det er fed mad.
- Prøv salaten. - Tak, Nico.
Hvor alvorligt er det der med Onassis?
Jeg har været sammen med ham. Jeg kan mægtig godt lide ham.
- Og så gør han mig glad. - Vi taler vel ikke om ægteskab?
Jeg kan ikke leve af Kennedy'erne resten af livet.
Ari giver mig økonomisk tryghed. Og fysisk tryghed for børnene.
Og så er han levende. Ikke et minde.
Jeg tager til Grækenland med ham i sommer for at beslutte mig.
Han er en slyngel, og du er en Kennedy. Det giver problemer.
Du ødelægger det for Bobby og mig.
Jeg vil ikke have, at Bobby stiller op.
Efter det, der skete med dr. King... Jeg vil ikke også miste ham.
Det er, hvad Bobby selv vil. Mere end noget andet.
Din Onassis-affære er farlig for ham.
Salaten er rigtig god.
Jeg har besluttet, at præsidenten ikke skal involveres i den splittelse -
- som har udviklet sig på den politiske scene i indeværende år.
Derfor vil jeg ikke søge at få, og jeg vil ikke tage imod -
- mit partis nominering til endnu en præsidentperiode.
Trefoldigt leve!
- Så skal vi tilbage i Det Hvide Hus. - Hvad mener du med "vi"?
- Jackie! - Hun vil ikke tale med nogen.
Jeg er nødt til at tale med hende.
Jeg vil sige undskyld. Kan du ikke give hende en besked?
Sig, jeg vil tale med hende. Sig, jeg er gravid.
Los Angeles, 4. juni 1968
Tusind tak.
Vi er et stort land, et uselvisk land, og et kærligt land.
Og det agter jeg at bruge som udgangspunkt for min valgkamp.
Tak til jer.
Nu går turen videre til Chicago. Lad os vinde der!
Bobby!
Lad mig komme forbi!
Bobby!
Væk med jer. Lad ham få luft!
Bobby!
Ethie... Ethie...
Det skal nok gå. Det lover jeg dig.
Du skal ikke flytte på mig.
Væk! Væk!
Fader, kom med mig.
Hjælp ham.
Guds moder, jeg trygler dig. Hjælp ham.
Det gør mig så frygtelig ondt.
Det skal nok gå.
Det ordner sig, Bobby.
Nu skal vi have dig hjem til de bedste læger i verden.
Og så kommer du dig. Bare vent og se.
Du skal nok klare den.
Det lover jeg dig.
Det skal nok gå.
Ted, ikke nu igen! Han var en vidunderlig bror.
Det er som en grufuld forbandelse.
Fortæl Ethel, at vi elsker hende og beder for hende.
Vi kommer hurtigst muligt.
Ja, hun er her.
Ted...
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige. Det gør mig usigeligt ondt.
Ja, jeg skal nok sige det til børnene. Knus til dig.
Hvad skal jeg sige til dem? De vil tro, at deres far er den næste, der dør.
Hvis der er en gud, er han en ond gud.
En hjerteløs gud og ikke min gud.
Gå med dig. Jeg vil ikke se dig mere.
Du gør jo ingen gavn.
Kærlighed er ikke nemt at omsætte i ord.
Det er loyalitet, tillid og glæde heller ikke.
Men han var det hele.
Han elskede livet i ét og alt.
Og levede det intenst.
Min bror skal ikke idealiseres eller gøres større i døden -
- ud over det, han var i livet.
Han skal mindes som en god og anstændig mand -
- der så uretfærdighed og forsøgte at rette det.
Som så lidelse og forsøgte at hele den.
Som så krig og forsøgte at stoppe den.
De af os, som elskede ham, og som i dag steder ham til hvile -
- beder til, at det, han var for os, og det, han ønskede for andre -
- en dag vil blive opfyldt for alle i verden.
Som han sagde mange gange i mange dele af nationen -
- til dem, han rørte, og dem, der forsøgte at røre ham:
"Nogle ser tingene, som de er, og siger 'hvorfor'."
"Jeg drømmer om ting, der aldrig har været og siger 'hvorfor ikke'."
Så mange mennesker.
Det er dejligt at vide, at Bobby var så elsket.
Tag dig sammen.
Når vi står på toget, skal du opføre dig, som Bobby ville have opført sig -
- hvis det havde været din sidste rejse.
Ja, mor.
Når det her er overstået, forlader jeg landet.
Hvis nogen venter at se mig samme tid næste år, kan de glemme det.
For jeg vil ikke være her.
Nogle vil have Teddy til at stille op til præsidentposten. Hvad siger De?
Jeg så helst, at han var færdig med politik. Men det bestemmer han.
- Som den sidste Kennedy-bror... - Der er kun Ted og mig.
- Er han bange for at stille op? - Nej.
Men han har 15 børn at forsørge. Og han har modtaget dødstrusler.
Overdriver De ikke faren ved at være en Kennedy i politik?
Hvor kan De sige det? Lad os køre ned til Hickory Hill, hvor Ethel bor.
Så kan De se et hus fyldt med faderløse børn. Og så kan De fortælle mig -
- om jeg overdriver faren ved at være en senator Kennedy.
- Hun ville vel ikke gøre det? - Hun lød alvorlig.
- Kathleen, hvor er din mor? - Hun har låst sig inde.
Tag jer af de andre børn. Tag dem med ud. Det skal nok gå.
Ethel?
Ethel, er alt i orden?
Ethel, det er Jackie. Luk døren op og tal med os.
Ethel, jeg slår døren ind. Det ved du, jeg kan.
"Flov over truslen. Ville ikke begå selvmord. Undskyld."
Du skal ikke undskylde noget. Kom nu ud.
Bare lad mig være. Jeg klarer mig.
Lad os blive lidt og tage os af børnene.
Jeg er dig dybt taknemlig. For alt, hvad du har gjort for os.
For alle børnene. Det har holdt sammen på os.
- Jeg har gjort, hvad jeg skulle. - Må jeg bede dig om en ting til?
Når det her er overstået, og når det passer dig...
Vil du så også gøre noget for mig?
Til dig, Bobby. Til dig.
Skorpios, Grækenland August 1968
Mrs. Kennedy er ikke en helt almindelig kvinde.
Man kan måske sige, hun er en helgen.
En helgen. Ligesom den hellige moder?
Den hellige moder er ingen helgen. Hun er den hellige moder.
Jaså.
De må forstå, at hun er et af de mest agtede mennesker i vores land.
Hvis amerikanerne skulle acceptere, at hun giftede sig med Dem -
- skulle de sluge nogle kameler.
De ville blive stedfar for min brors børn.
Præsident Kennedys børn.
Og hvis Jackie gifter sig med Dem -
- mister hun de $175.000 fra Kennedy-trusten.
Jeg vil give hende, hvad jeg anser for at være hendes sande værdi.
Og det vil være uhyre meget mere end 175.000 dollars om året.
Jeg er nødt til at gøre det her alene.
Rory, det er din far.
Bobby, det her er Rory.
Du vil aldrig opleve, hvilken pragtfuld mand din far var.
Men du skal med hjem til Hickory Hill.
Hvor du skal vokse op med dine brødre og søstre.
De vil fortælle dig, hvad slags mand din far var.
Og hvor heldig du er at være født ind i denne familie.
De ældre tager sig af de små.
Og de små tager sig af de mindste.
Og de tager sig alle sammen af mig.
Hej med jer.
Hej.
Til det ny barn. Hvor er alle de andre børn?
Nå, dem. Dem fik vi for at komme i aviserne. Nu lejer jeg dem ud.
Vi er her for at sige farvel.
Kom. Jeg har chokoladekage.
- Hvordan har du det, Ethel? - Folk har været søde.
På nær bedstemor Rose. Hun har sat mig under administration.
- Jeg måtte sælge nogle ting. - Det gjorde hun også ved mig.
- Har du penge nok? - Det tror jeg.
Der er båndlagte midler, men kontoen er ikke gået i orden.
Jeg kan sende dig en check, så du kan klare dig igennem.
Bare som et lån.
Vil du virkelig gifte dig med den græker?
Det skal du ikke begynde på.
Jeg synes, du er et fjols. Det vil ødelægge dit ry i Amerika.
Hvordan kan du holde ud, at han rører ved dig?
Jeg har fortjent at være g lad. Hvis du vælger det modsatte, så værsgo.
Stakkels Jack. Han roterer da i sin g rav nu.
Maud, gør børnene klar.
Vi skal af sted nu. Gør John klar.
Jackie...
Hvor vover du at sige sådan efter alt, hvad der er sket?
Du er ikke længere en del af mit liv.
Jackie, jeg mente det ikke.
Lad mig være i fred.
Fem år efter mordet på John F. Kennedy -
- chokerer hans enke, Jackie...
Joansie, der er sket en ulykke. En frygtelig ulykke.
- Hvad er der sket? - En pige er druknet.
- Og jeg kunne ikke gøre noget. - Hvem var hun?
- Jeg prøvede, men forgæves... - Hvem var hun?
- Det var Mary Jo. - Mary Jo?
- Du kender hende godt. - Kopechne. Jeg kender hende.
Det er frygteligt, Ted.
- Hvordan skete det? - Vi havde holdt en lille fest.
Jeg tilbød at køre hende hjem. Jeg drejede forkert -
- og så kørte vi ud over Chappaquiddick-broen.
Jeg forsøgte at redde hende...
I dag skal vi tale om ulykken og den tilsløring, som...
Bliv bare siddende.
Jeg tog af sted, så snart jeg hørte det.
- Ari er rasende, men... - Hvordan har grækeren det?
Fint.
- Hvordan har Ted det? - Ret skidt.
Det er alvorligt for Kennedy'erne. En ung kvinde er død -
- og senatoren har ikke sagt...
- Hvad skete der? - Aner det ikke.
... før han tilkaldte politiet.
- Hvad er hans præsidentchancer? - Hans politiske fremtid er truet.
- Politiet rejser måske sigtelse... - Vi må se at få slukket den brand.
Du tænker kun på, hvordan det ser ud. En pige er død.
Det var da ikke med vilje.
Hvad, hvis de stiller mig spørgsmål? Hvis de vil høre detaljerne?
Det er ikke det, den opringning går ud på.
Joan... Vær sød og medfølende.
Goddag. Mrs. Kopechne? Det er Joan Kennedy, Teds kone.
Deres tab gør mig så usigelig ondt. Jeg taler for hele Kennedy-familien.
Vi har haft tragedier i vores liv, og vi føler stærkt med Dem.
Vi er så frygtelig kede af det.
Selv om senator Kennedy ikke anmeldte drukneulykken -
- blev det ført som tilståelsessag.
Kennedy tilstod en mindre forseelse og fik en betinget straf.
Han blev ikke fængslet for sin medarbejders død.
Det var en tragisk ulykke, som jeg aldrig vil glemme.
- Vil det påvirke næste valg? - Jeg tror ikke, det får betydning.
Du må hellere komme ind nu, mor.
Jeg vidste, hun var god. Men ikke så god.
Tillykke.
Du var strålende.
Flot, mor. Flot.
Tak, fordi du kom.
- Hvad sker der? - Joan er kørt galt i sin bil.
- Du må tale med hende. - Er hun uskadt?
- Hun er oppe i soveværelset. - Du godeste.
Joan?
Jo?
Joan... Du kan ikke blive ved på den måde.
Joan, du er nødt til at få noget hjælp.
Jeg går ikke, før du taler med mig. Du må tage dig sammen.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal gøre. Jeg har brug for hjælp.
Det skal nok ordne sig. Vi skaffer dig noget hjælp.
Ja... Vil I ikke nok?
Du ser strålende ud, Joan.
Jeg er ved at være der. Hvor det så end er.
Jeg kan ikke sværge på, at jeg aldrig vil drikke mere.
- Jeg tager en dag ad gangen. - Stille og roligt.
Det er nemmere ikke at bo sammen med Ted.
Men jeg har ikke været en god hustru og mor.
Sludder. Børnene forguder dig.
De elsker mig som deres mor. Men det er Ted, de forguder.
Folk ved ikke, hvordan det er, når alle følger med i ens fejltagelser.
Savner du Ari?
Naturligvis.
Jeg ved godt, hvad alle sagde om ham og vores ægteskab.
Men ingen ved, hvad der foregår mellem en mand og en hustru.
Nej.
- De vil have Ted som præsident. - Det ville være hårdt for dig.
De holder et stort møde for at se, om jeg kan klare det.
Gør de?
Joan har gjort det godt. Ted, ser hun ikke pragtfuld ud?
- Hun er helbredt. Ikke, Joan? - Hørte du ikke, hvad lægen sagde?
Den slags kan ikke helbredes.
Jeg tror ikke, hun kan klare en valg kamp.
Vel kan hun så. Jeg vil gøre alt for at hjælpe Joan igennem.
- Jeg er ikke et barn, der skal passes. - Det ved jeg da godt.
- Ethel... - Jeg g iver dig jo ret.
- Det bliver hårdt. - Mor.
Jeg vil meget gerne være præsident.
Timingen er perfekt. Jeg tror, jeg kan vinde.
Folk er dødtrætte af Carter. De vil have forandring, altså mig.
Men jeg går ikke videre uden at have fuld opbakning fra jer.
Inklusive min kone.
Jeg vil også gerne have Ted Kennedy som præsident.
Jeg skal arbejde meget med mig selv.
Men jeg kan godt klare det. Og jeg vil klare det.
- Så er vi på vej. - Mon ikke.
Det er alle tiders.
Vi er derinde.
Hun skal nøjes med at bakke dig op.
Vi er nødt til at tage tyren ved hornene.
Ted kan ikke tale om mit problem.
Spørgsmål om min alkoholisme eller mit liv med Ted skal jeg besvare.
- Jeg kan klare det. - Jeg er ikke enig.
- Steve, jeg er her. Kan du se mig? - Du skal lade Ted klare det.
Ted aner intet om mig, når det gælder mit problem og mit ægteskab.
Han kan klare det politiske.
Men hvad mig angår, ved han ingenting.
Hvad, hvis de spørger til Chappaquiddick eller hans kvinder?
Det er Teds brølere. Ikke mine.
Deres kone bor i Boston, mens De bor i Washington.
Hvilken rolle spiller hun i valg kampen?
Jeg glæder mig til at føre valgkamp for Ted.
Og jeg ser frem til, at min mand bliver kandidat -
- og til, at han bliver USA's næste præsident.
Se kærligt på hende, Ted.
Hold hende i hånden.
Joan, giv Ted et knus.
Vi holder en pause.
Du kunne da prøve.
Hvis vi kommer i Det Hvide Hus, må vi bede Gud om hjælp.
Præsidentparret, der ikke kan holde i hånd.
Hvordan går det i ægteskabet?
Jeg synes, vi har gjort store fremskridt.
Jeg er glad for, at vi er stand til at have det forhold, vi har.
Er De separeret eller... hvad?
Hvordan vil De beskrive situationen?
Det kan vist ikke siges med et enkelt ord...
- Vil han ikke være præsident? - Hvorfor vil De være præsident?
Det bliver han ikke.
Det kunne have været så skønt.
- Hvornår trækker han sig ud? - Ved partikonventet.
Så er det slut.
Indtil drengene bliver store.
Jeg ønsker præsident Carter tillykke med hans sejr her.
Demokraternes kongres
Jeg er sikker på -
- at Det Demokratiske Parti vil forenes om Demokraternes principper -
- så vi sammen kan marchere mod Demokraternes sejr i 1980.
Og en dag, længe efter dette konvent -
- længe efter at plakaterne er taget ned -
- jublen forstummet og musikken stoppet -
- lad det da blive sagt om vores valg kamp, at vi bevarede troen.
Lad det blive sagt, at vores parti genvandt troen i 1980.
Og lad det blive sagt om os, i mørke som i lyse stunder -
- med Tennysons ord, som min brødre elskede så højt -
- og som nu har en særlig betydning for mig:
"Jeg er en del af alt, hvad jeg har mødt."
"Selv om meget er taget, er der meget tilbage."
"Det, vi er, er vi."
"En samlet skare af heroiske hjerter -"
"- stærk i viljen til at kæmpe, at søge, at finde, og til ikke at lade sig kue."
For mig sluttede denne valg kamp for et par timer siden.
For alle, hvis bedste har ligget os på sinde -
- fortsætter arbejdet. Sagen varer ved -
- håbet lever videre, og drømmen vil aldrig dø.
Beklager.
Ja.
Det ville have været stort.
Ting at udrette.
Skal du tilbage til Hyannis Port?
Børnene er på vej.
Jeg kan sætte dig af.
Jacqueline Bouvier Kennedy Onassis døde i New York den 19. maj 1994
Ethel Skakel Kennedy har ikke giftet sig igen.
Joan Bennett Kennedy blev skilt fra Ted i 1983.